Egy Szerbiában a vonat által elütött 21 éves afgán migráns szüleinek és családjának jóindulatú adakozókra kellett hagyatkoznia, hogy a holttestet hazaszállítsák, és méltó búcsút vehessenek tőle.
Április közepén a több százezer kétségbeesett, Európáról álmodozó migráns által használt, úgynevezett balkáni útvonal mentén egy fiatalember összezúzott holttestét találták a szerbiai és a horvát határ közelében futó vasúti síneknél a hatóságok.
Az aktivisták szerint gyakran nem azonosítják az ilyen áldozatokat, túl azon, hogy „fizikai megjelenésük és bőrszínük” alapján a hatóságok menekültre következtetnek. Az előírt procedúra ellenére – mondják – ezekben az esetekben nem végeznek boncolást és nem vesznek DNS-mintát, hogy segítsenek megállapítani a személyazonosságukat.
Ennek az áldozatnak azonban volt neve.
Soib Taszal egy 21 éves férfi volt, aki több mint egy évvel ezelőtt, a 12. osztály elvégzése után menekült a háború sújtotta Afganisztánból Törökországba, majd a halála előtti hónapokban Szerbiába folytatta útját.
Amióta Taszalt elütötte a vonat Szerbia északnyugati részén, halálával kapcsolatban több a kérdés, mint a válasz. Ellentétben több ezer migránstársával, akik elhagyott lakókocsikban, háborgó tengeren vagy gyorsan áramló folyókban vesztették életüket, Taszal holttestét az aktivisták figyelmeztetésének és egy hollandiai családtag által szervezett crowdfundingkampánynak köszönhetően visszakapták a szülei, hogy a hazájában temessék el.
„Soib egy fiatal fiú volt reményekkel és álmokkal, olyan, mint bármelyikünk – írta a rokon, Faridullah Horsid a GoFundMe adománygyűjtő oldalon tett felhívásában. – Megérdemelt volna egy esélyt a jobb életre, a szülei pedig megérdemlik, hogy méltóképpen elbúcsúzhassanak tőle.”
Hetekkel később – miután ötezer dollár gyűlt össze a holttest Afganisztánba szállításához, a fennmaradó pénzt pedig Taszal szüleinek küldték el – Horsid megköszönte az nagylelkűséget a több mint száz támogatónak.
Ez csak egy tragikus fejezete a Taszalhoz hasonló menedékkérők, menekültek és a populista, bevándorlóellenes kormányok közötti évtizedes küzdelemnek az olyan tranzitállamokban, mint a gazdagabb Európai Unió határán fekvő Szerbia.
„Ez a migránslét kegyetlen valósága, ilyen az élet az európai határoknál, ahol az embereket erőszakkal és illegálisan tartják vissza” – mondta a No Name Kitchen nevű civil szervezet, amely a balkáni és földközi-tengeri migránsútvonalak mentén támogat humanitárius segélyeket és politikai akciókat.
2015-ös tetőzése óta alábbhagyott a kontinens migrációs válsága, de makacsul kitart, felforgatva életeket, vagy – több ezer esetben – tragikusan véget vetve nekik.
A legfrissebb, 2021. októberi hivatalos adatok szerint Szerbiában közel hetven menekült és migráns halt meg azóta, hogy az Európába irányuló, papírok nélküli bevándorlási hullám az afganisztáni, szíriai, iraki és észak-afrikai háborúk és humanitárius válságok közepette megindult.
A szerbiai menekültügyi és migrációs bizottság nem válaszolt a Szabad Európa balkáni szolgálatának megkeresésére, amelyben pontosabb és frissebb számadatot kértünk.
A megerősített halálesetek leggyakoribb oka közlekedési vagy vasúti baleset, illetve az, hogy a migránsok belefulladtak a szerb határ mentén található három gyors folyású folyó valamelyikébe.
Rados Djurović, a szerbiai Menekültügyi Védelmi Központ ügyvezető igazgatója, ismert menekültügyi ügyvéd és aktivista szerint a halottak száma valószínűleg magasabb, mivel néhány holttestet soha nem találnak meg.
„Úgy gondoljuk, hogy az elhunytak egy részéről nem is tudunk – mondta Djurović a Szabad Európa balkáni szolgálatának. – Eltűntként jelentik őket, vagy a barátok és rokonok a származási országukban vagy néhány európai országban, ahová mentek, érdeklődnek róluk, bár soha nem derül ki, mi történt velük.”
A Szerbiában elhunyt migránsok többségét az ország mintegy féltucatnyi menekültközpontjának valamelyikéhez közeli, helyi temetőben temették el.
Irina Fehr, a No Name Kitchen önkéntese a Szabad Európának elmondta, hogy csoportjuk a migránsokat segítő mozgalomban dolgozókon keresztül értesült Taszal halálának híréről, később Taszal szülei is kapcsolatba léptek velük.
A Twitteren egy threadben osztották meg a tragédia hírét, és arra biztatták a nyilvánosságot, hogy adományozzanak Horsid GoFundMe-oldalán.
Remembering Shoib TasalA young Afghan lost his life after being hit by a train in Serbia. Shoib Tasal was 21 years old.This is the cruel reality of life on the move and of life at the European borders, where people are violently, and illegally push-backed. pic.twitter.com/AEgVFBjKOA
— NoNameKitchen (@NoNameKitchen1) April 15, 2023
„Különböző történetek keringenek arról, hogy milyen események vezettek a halálához, de nem tudjuk, mi történt valójában” – mondta Fehr. Sem a szerbiai belügyminisztérium, sem a Menekültügyi és Migrációs Bizottság nem válaszolt a Szabad Európa kérésére, hogy további információkat kapjon Taszal halálával kapcsolatban.
Fehr elmondta, hogy csoportja nem állt közvetlen kapcsolatban a rendőrséggel, de a rendőrségnek értesülnie kellett az esetről.
Djurović egyetértett ezzel, hozzátéve, hogy a rendőrségnek vizsgálatot kell lefolytatnia olyan halálesetek ügyében, amikor valakit vonat üt el.
Milica Svabić, a Klikaktiv Központ a Társadalmi Politika Fejlesztéséért nevű civil szervezet munkatársa szerint vannak olyan hivatalos lépések, amelyeket gyakran kihagynak a migránsok halála esetén.
„A hivatalos eljárás szerint ha a holttestet megtalálják, a legközelebbi kórház hullaházába kell szállítani, ahol boncolást végeznek. Ha az illető nem rendelkezik azonosítódokumentumokkal, DNS-mintát vesznek tőle az esetleges későbbi elemzés és összehasonlítás céljából” – írja a hivatalos eljárás.
A holttestet a temetés előtt azonosítószámmal látják el.
„2020 nyarán azonban telefonon nem hivatalos információt kaptunk arról, hogy nagyon gyakran, amikor látják, hogy migránsról, azaz menekültről van szó – amit csak a fizikai megjelenés és a bőrszín alapján állapítanak meg –, nem küldik el a holttestet boncolásra, nem vesznek DNS-mintát, a holttestet közvetlenül a temetőbe küldik temetésre” – mondta Svabić.
A Nemzetközi Migrációs Szervezet (IMO) becslése szerint 2014 óta több mint 55.000 migráns halt meg útban a nemzetközi célállomások felé szerte a világon, közel felük a Földközi-tenger térségében.
Hivatalos adatok hiányában az aktivisták létrehozták az általuk 4D-adatbázisnak nevezett listát a régióban elhunyt migránsokról, amely olyan szörnyű sorsokat sorol fel, mint a vízbefulladás, az autóbaleset, a vonatszerencsétlenség és néha fegyveres vagy más erőszakos cselekmény.
Az adatbázis legalább nyolcvan, 2022 januárja előtt Szerbiában történt esetet tartalmaz a legutolsó elérhető frissítés szerint.
Your browser doesn’t support HTML5
Szerbia egyre keményebben lép fel a menekültek és migránsok ellen
Djurović menekültügyi aktivista szerint az, hogy a tisztviselők „gyakran visszatartással és erőszakkal” próbálják elküldeni a nem regisztrált migránsokat és menedékkérőket, csak arra ösztönzi az embereket, hogy „egyre nagyobb kockázatot vállaljanak annak reményében, hogy valamikor sikerül átlépniük a szerbiai határt, és folytatni útjukat az Európai Unió felé”.
Ez szerinte azt jelenti, hogy még veszélyesebb módon próbálnak átjutni a határon, és még több olyan tragédia történik, mint Taszalé és családjáé.
A Taszal hazaszállítására irányuló GoFundMe-oldal frissítésében a Hollandiában élő családtag bejelentette, hogy „sajnálatos hírt kell közölnünk. A családnak kölcsönt kellett felvennie a szállítás fedezésére, mivel a GoFundMe még nem adta ki a crowdfundingkampányból származó pénzt.”
Hozzátette: „Ez tovább növelte a családra nehezedő nyomást. Keményen dolgozunk azon, hogy minél előbb hozzáférhetővé tegyük a pénzt.”