Mercedes Ortiz két gyermeke az iskolától kölcsönkapott piros táblagép fölött ülve tanul otthonában, egy Bogota melletti, hegyoldali nyomornegyedben – ez újdonság a család számára, miután a Covid–19-et övező lezárások miatt internet-hozzáférés és technikai eszközök nélkül maradtak.
„Az iskolák idén zárva vannak, így a fiam és a lányom kimaradt az oktatásból, mivel csak akkor van internet-hozzáférés a mobiltelefonomon, ha van adatcsomagom” – mondta Ortiz, egy venezuelai bevándorló, aki három évvel ezelőtt érkezett a kolumbiai fővárosba.
A járvány mély digitális szakadékot tárt fel azok között, akik megbízható és megfizethető szélessávú internet-hozzáféréssel és olyan eszközökkel rendelkeznek, mint a táblagépek, okostelefonok és számítógépek, és azok között, akiknek nincs vagy korlátozott a hozzáférésük.
Latin-Amerikában és a Karib-térségben tízből három ember – 244 millióan – nem rendelkezik internettel – derül ki az Amerika-közi Fejlesztési Bank (IDB) 2020-as tanulmányából, amely a régió harminchárom országából huszonnégyet vizsgált.
A világjárvány azt jelenti, hogy a technológia és internet nélkül élő emberek, különösen a migránsok, valamint a vidéki területeken és nyomornegyedekben élők nehezen tudnak távmunkát végezni, online tanfolyamokat és orvosi rendeléseket elérni vagy állami támogatásokra jelentkezni.
A Covid–19 azonban arra is ösztönözte a kormányokat a régióban, hogy tegyenek lépéseket a digitális szakadék áthidalására, és biztosítsák, hogy az Ortiz családhoz hasonlóan minél több ember hozzáférjen a digitális szolgáltatásokhoz.
„Nemcsak a tudatosság, hanem annak megértése is fontos, hogy a kormányoknak fel kell ébredniük és tenniük kell valamit” – mondta Shamika Sirimanne, az ENSZ kereskedelmi és fejlesztési szerve, az UNCTAD technológiai és logisztikai vezetője.
„Ez egyfajta fordulópont” – mondta.
Új törvények – minimális hozzáférést kell adni
Kolumbiában egy júliusban elfogadott törvény az internetet „alapvető közszolgáltatásnak” nyilvánította, ami azt jelenti, hogy „fontossága és szükségessége a kolumbiaiak számára a vízhez, az elektromos áramhoz és a gázhoz mérhető” – mondta Iván Duque kolumbiai elnök.
A törvény kötelezi a távközlési szolgáltatókat, hogy garantálják az ügyfeleknek az internetszolgáltatást, és biztosítsanak az egészségügyi és egyéb vészhelyzetekben minimális böngészési és ingyenes szöveges csomagokat.
A 12 éves Giulio Giovannini egy táblagéppel, egy kempingasztallal és egy székkel tanul a domb tetején – itt fér hozzá az internethez, így tud részt venni az online órákon a pandémia idején. Latin-Amerikában fontos kérdéssé vált az internet-hozzáférés és az, hogy közszolgáltatásnak minősítsék-e
Ez egy Chilében elfogadott hasonló törvényt és egy tavaly Argentínában bejelentett rendeletet követ, amely az internetet közszolgáltatássá teszi a Covid–19-lezárások idején.
A Világbank technológiai szakértője, Doyle Gallegos szerint Peru, Brazília és Argentína is olyan törvényeket fontolgat, amelyek az internetet alapvető közszolgáltatássá tennék.
„Az egész tavaly kezdődött, Latin-Amerikában” – mondta Gallegos, a Világbank vezető digitális fejlesztési szakértője.
„Ez egy kiáltvány, amely szerint az internet-hozzáférés kormány általi biztosítása minden állampolgár számára kritikus és kiemelt fontosságú” – mondta.
Az Egyesült Államokban a szenátorok egy kétpárti csoportja és a Fehér Ház egy olyan program meghosszabbításáról tárgyal, amely az alacsonyabb jövedelmű amerikaiak szélessávú hozzáféréshez való hozzáférését segíti, és amely az ebben a hónapban elfogadott 1,2 billió dolláros infrastrukturális csomag része lesz.
A járvány arra késztette a latin-amerikai országokat, köztük Perut, Argentínát, Chilét és Kolumbiát, hogy más intézkedéseket vezessenek be az ingyenes internet-hozzáférés fellendítésére.
Maura Silva tanárnő, aki műanyag zacskókból készített „ölelő védőöltözéket”, megöleli diákját, Yuri Araujo Silvát Yuri otthonában a koronavírusos-járvány (Covid–19) idején. A szegényebb gyerekeknek nehézséget okozott az online oktatás
Ezek közé tartozik a tanárok és diákok számára ingyenesen biztosított táblagépek, az ingyenes wifihotspotok kiterjesztése a közterületeken, valamint a „nulladíjas” szolgáltatások, amelyek esetében bizonyos kormányzati, egészségügyi és oktatási oldalakat és alkalmazásokat nem számítanak bele a felhasználó adatkvótájába.
Doyle szerint a világjárvány idején a szabályozók és a kormányok „gyakorlatilag egy tollvonással” változtattak a szabályokon, hogy az emberek ne legyenek elzárva az internetszolgáltatásoktól.
„Az internethez és az okostelefonokhoz, laptopokhoz és hasonló eszközökhöz való hozzáférést túl sokáig nem tekintették alapvető fontosságúnak, sőt esetenként luxusszolgáltatásként könyvelték el” – tette hozzá.
Az internetet alapszolgáltatásnak nyilvánító új törvények jó kezdetnek számítanak, de olyan intézkedéseknek kell őket támogatniuk, amelyek csökkentik az internetszolgáltatások magas költségét az alacsony jövedelmű országokban – mondta Sirimanne.
„Ha nincs internet-hozzáférés, nincs digitális gazdaság – tette hozzá. – El vagy vágva a termelőszektortól.”
Mi minősül megfizethető internetnek?
Az ENSZ szerint a megfizethető internethet tartozik, hogy egy gibabyte adat nem kerülhet többe, mint az átlagos havi jövedelem két százaléka, de a valóság az, hogy az olyan országokban, mint Kolumbia, az internet-hozzáférés az ország legszegényebb polgárai havi jövedelmének több mint tíz százalékába kerülhet.
Brazíliában a kongresszus februárban elfogadott egy törvényt, amely mintegy 3,5 milliárd reált (650 millió forint) utalna át az államoknak, hogy a szegény állami iskolák tanulóinak internet-hozzáférést biztosítsanak adatcsomagok és táblagépek vásárlásával.
„Tizennyolcmillió diákunk van szociálisan kiszolgáltatott helyzetben, és hatmillióan nem tudnak részt venni (online) órákon, mert nincs internet-hozzáférésük” – mondta a Thomson Reuters Alapítványnak Israel Batista, a törvénytervezet kidolgozásában segédkező ellenzéki kongresszusi képviselők egyike.
Jair Bolsonaro, Brazília szélsőjobboldali elnöke azonban májusban megvétózta a törvényt – amit később a kongresszus hatályon kívül helyezett –, majd megtámadta a Legfelsőbb Bíróságon.
Augusztusban Bolsonaro rendeletet adott ki, amely határozatlan időre elhalasztja az internet-hozzáférésre szánt szövetségi pénzek átutalását a szövetségi államoknak.
„Amit (Bolsonaro) akar, az az, hogy a lehető legjobban elhalasszák (az átutalást), mert ha december végéig az államok nem költik el, vissza kell adniuk a pénzt” – mondta Luis Claudio Araujo, a brazil Ibmec egyetem alkotmányjogász professzora.
Brazília gazdasági és oktatási miniszterei figyelmeztették a kongresszust a törvény pénzügyi kockázataira – közölte az oktatási minisztérium szóvivője.
A kormány „nem sajnálta az erőfeszítést, hogy megpróbálja általánossá tenni az internet-hozzáférést azon diákok számára, akiknek szükségük van erre” – mondták.
Kevés az ösztönző
A járvány rávilágított a vidéki és a városi területek, de a jómódú városrészekben élő városlakók és a nyomornegyedekben élők közötti éles digitális szakadékra is – mondta Doyle.
Sok dél-amerikai nagyvárosban jó a 4G-internetlefedettség, de a szegény lakosok ritkán engedhetik meg maguknak, hogy online legyenek – tette hozzá.
„A digitális integráció problémája nemcsak a városi és a vidéki lakosság, hanem a magas és alacsony jövedelműek közötti különbség is; köze van ahhoz, hogy az embernek mi a neme és fogyatékossággal él-e” – mondta.
Doyle szerint a digitális szakadék áthidalásában segíthet, ha a kormányok partnerséget alakítanak ki a távközlési magánvállalatokkal, és pénzügyi ösztönzőket – például adókedvezményt – biztosítanak a vidéki területek infrastruktúrájának kiépítéséhez.
„A magán- és a közszféra közötti szorosabb kapcsolat az, ami valóban változást hozhat, és mindenki számára elérhetővé teheti az internetet” – magyarázta.
Charvel Chedraui technológiai vállalkozó, aki a Wayru nevű internetszolgáltató startupcéget alapította, elmondta, hogy a latin-amerikai távközlési cégek túl kockázatosnak és költségesnek tartják az internet-hozzáférés vidéki területeken történő kiterjesztését.
Az internetes infrastruktúrába, például az 5G-vel ellátott üvegszálas kábelekbe, antennákba és mobiltornyokba való beruházás ritkán nyereséges, ezért a kormányoknak részt kell vállalniuk belőle – mondta.
„Ha a kormányok nem teremtik meg az infrastruktúrát és a finanszírozást, akkor ez csak szövegelés” – mondta Chedraui.