Néhány prominensebb orosz politikai fogoly hozzátartozói meséltek a Szabad Európának arról, hogyan borította fel az életüket a Vlagyimir Putyin elnök elnyomó államával való szembesülés – és arról, hogy mi tartja bennük a lelket.
„Félelmetes volt – fogalmam sem volt róla, hogy a rendőrség az – mondta Alekszandra Kocsanova, felidézve a napot, amikor az orosz Szövetségi Biztonsági Szolgálat (FSZB) emberei 2022 decemberében berontottak a lakásába, ahol vőlegényével, Nyikita Tuskanov aktivistával és a társadalomtudományok oktatójával élt. – Azt hittem, banditák törnek be.”
A 25 éves Kocsanova arra is emlékszik, hogy az ügynökök azt mondták neki: „Meg fogod tanulni, hogyan kell levelet írni.”
„Érezni lehetett a hatalmukat – mondta. – Először azt hittem, hogy kihallgatnak minket, és elengednek. De a nyomozó azt mondta, hogy két vádat is benyújt Nyikita ellen, és ne fáradjak azzal, hogy megvárom. Ekkor értettem meg, hogy megváltozott az életem.”
Nyikita Tuskanov és Alekszandra Kocsanova (archív kép)
Májusban öt és fél év börtönbüntetésre ítélték a Komi Köztársaság fővárosában, Szijktivkarban élő Tuskanovot. „A terrorizmus igazolásáért” ítélték el – valójában a közösségi médiában tett bejegyzései miatt, amelyeket az Oroszország és a megszállt Krím közötti hidat megrongáló, 2022. októberi robbantással kapcsolatban írt.
Ő csak egy a soktucatnyi orosz közül, akikre lecsapott Vlagyimir Putyin elnök másként gondolkodók elleni példátlan fellépése, amely az Ukrajna elleni orosz invázió előtti hónapokban pörgött fel, és azóta is fokozódik. Idén jelentősen megnövelték a másként gondolkodókra kiszabott börtönbüntetéseket, és példátlan számú hazaárulási ügyet indítottak.
Az üldöztetés és a börtön azonban nem csak maguknak a másként gondolkodóknak jelent az életüket meghatározó eseményt: rokonaik és szeretteik akaratlanul is belekeverednek a hatóságokkal folytatott macska-egér játékba, miközben megpróbálják támogatni és védeni hozzátartozóikat.
„Nyikita rögtön azt mondta nekem: ne merj előttük sírni – mondta Kocsanova a Szabad Európa North.Realities című orosz műsorában. – Addigra már amúgy is tudtam, hogy nem alázhatom meg magam. Az első napokban, valahányszor abbahagytam valamit, azonnal összeestem és sírni kezdtem. Adtam magamnak tíz percet, hogy sírjak, aztán dolgoztam a tervemen. Ez egy nagyon új helyzet számomra.”
Almaz Gatin (jobbra) és Lilija Csaniseva esküvőjük napján
„Megmondtam neki, hogy soha nem hagyom el”
A 43 éves Almaz Gatin Lilija Csanisevának, a bebörtönzött ellenzéki politikus, Alekszej Navalnij egykori baskíriai koordinátorának férje. Csanisevát 2021 novemberében tartóztatták le a Navalnij támogatói elleni átfogó fellépés részeként, és szélsőséges csoport szervezésével vádolták meg. Júniusban hét és fél év börtönbüntetésre ítélték.
„Nagyon fájdalmas volt, amikor először láttam, hogy a feleségemet bilincsbe verik és elviszik – emlékezett vissza Gatin. – Azt mondta nekem: bármi történjék is, soha nem foglak elfelejteni.”
„Megöleltem és megcsókoltam, és azt mondtam neki, hogy soha nem hagyom el, és tovább fogok küzdeni érte” – tette hozzá.
Gatin elmondta, hogy az első dolog, amit felesége őrizetbe vétele után tett, az volt, hogy kitakarította a lakásukat, amelyet a házkutatás során feldúltak. Azt mondta, hogy olyan hatalmas fájdalmat érzett, hogy összeesett.
„Most ez a fájdalom a feleségem védelméért folytatott küzdelemben összpontosul” – mondta.
Miután Csanisevát letartóztatták, Baskíria fővárosából, Ufából Moszkvába vitték. Gatin követte, de azt mondták neki, hogy előzetes letartóztatásba (oroszul: szizóba) küldték Kolomna városába, mintegy 120 kilométerre délkeletre.
„Odamentem, és bekopogtam minden ajtón, de azt mondták, hogy nincs ott – mesélte. – Visszamentem Moszkvába, és a 6-os számú szizóban találtam meg. Bemutattam az irataimat, és bizonyítottam, hogy én vagyok a férje. Megengedték, hogy elküldjem neki az első csomagot.”
Lilija Csaniseva (középen)
Egy levélben Csaniseva később megírta férjének, hogy mennyit jelentett neki ez az első küldemény.
„Megértette, hogy nem hagytam magára, hogy megtaláltam, és hogy mellette állok” – mondta.
Gatin Moszkvába költözött, lakást talált, és teljes munkaidőben dolgozni kezdett, hogy támogatni tudja feleségét. A XIX. századi orosz forradalmárok, a dekabristák tizenegy feleségéhez, nővéréhez és menyasszonyához hasonlítja magát, akiket az orosz kultúra azért méltatott, mert önként követték szeretteiket a szibériai száműzetésbe, és annak szentelték életüket, hogy támogassák őket.
Azt mondta, minden reggel felkel, és levelet ír. A levél elküldése és a válasz megérkezése között egy hét vagy tíz nap telik el. Ezután sorba áll a börtönben, hogy leadjon egy csomagot a nőnek.
„Legalább hetente egyszer – jobb, ha kétszer – élelmet kell bejuttatni” – mondta, majd hozzátette, hogy utána néhány óra távmunkát végez baskíriai munkaadójának.
„Aztán megveszem Lilijának az élelmiszert, vagy gyógyszert keresek neki – meséli. – Felhívom a szüleit és az anyámat. A szüleink idősek, nekik is támogatásra van szükségük.”
Sok barátja megijedt, amikor Csanisevát letartóztatták – mondta Gatin. Új közösséget talált a többi fogvatartott hozzátartozói és az aktivisták között, akik megpróbáltak segíteni nekik.
Az alatt a közel 18 hónap alatt, amíg Moszkvában tartották fogva, Gatin egyszer sem láthatta feleségét. Miután a nőt visszaküldték Baskíriába a bírósági tárgyalásra, végre láthatta – március 18-án. Ezt követően havonta egyszer, amíg júniusban el nem ítélték, és szigorúan csak egy órán keresztül beszélhetett vele telefonon az üvegen keresztül.
„Amikor először megláttam, nagyon fájdalmas volt – mondta. – Nagyon lefogyott, és beteg volt. Egy egész órán át hallgattam őt, anélkül hogy félbeszakítottam volna.”
„Nem tudtam csak ülni és sírni”
Tatyana Uszmanova és vőlegénye, Andrej Pivovarov (archív kép)
2021 májusában Andrej Pivovarov ellenzéki politikust a szentpétervári repülőtéren tartóztatták le, amikor megpróbálta elhagyni az országot. Pivovarov a Nyílt Oroszország vezető tisztségviselője volt, egy demokráciapárti nem kormányzati szervezeté, amelyet a száműzött volt olajmágnás, Mihail Hodorkovszkij hozott létre, és amelyet az orosz kormány nemrég nemkívánatos szervezetként feketelistázott. Pivovarovot 2022 júniusában négy év börtönbüntetésre ítélték.
„Terveket szőttünk – mesélte menyasszonya, Tatyana Uszmanova a Szabad Európának. – De május 31-én teljesen szertefoszlottak.”
Uszmanova azt mondja, hogy a Pivovarov letartóztatása utáni első napok voltak a legnehezebbek.
„Még az ítélethirdetés napja vagy más szomorú napok sem hasonlíthatók hozzá – mondta. – Akkor értettem meg, hogy nem ülhetek le csak úgy sírni.”
A letartóztatás utáni első héten Uszmanova „szünet nélkül interjúkat adott”.
Pivovarovot a dél-oroszországi Krasznodár városában tartották fogva és állították bíróság elé, ezért Uszmanova odaköltözött, hogy támogassa. Meg kellett barátkoznia a börtönőrök által bevezetett önkényes szabályokkal.
„Fekete teát lehetett neki küldeni, de zöld teát nem – emlékezett vissza. – Zöld almát lehetett neki küldeni, de pirosat nem. Ezek közül egyiket sem írták le sehol. Egyfelől ez egyszerűen képtelenség, másrészt kimerítő. És mindez nem a szülővárosomban, hanem az ismeretlen Krasznodárban történt.”
Elmondta, hogy mostanában gyakran keresik meg azok, „akik hasonló helyzetben találják magukat”.
„Azonnal félreteszem, amit éppen csinálok, és a lehető legrészletesebben elmondom nekik, hogyan lehet túlélni az első napokat” – mondta a Szabad Európának.
Pivovarov támogatása hamarosan az egyetlen dolog lett az életében.
„Nem hagyhattam magára azt, akit szeretek egy ilyen szörnyű helyzetben – mondta. – Én voltam az egyetlen, aki segíthetett neki. A szülei idősek; nem hagyhattam csak úgy magára őket ennek a rémálomnak a közepén.”
Tatyana Uszmanova
A megpróbáltatások megviselik Uszmanova egészségét.
„Pszichiáterhez járok, és néha antidepresszánsokat szedek – mondta. – Két éve gyakorlatilag az ő életét élem… Az én életem az ő élete köré épült. Szükségem van rá, hogy itt legyen velem.”
„A szeretetünk az erőnk”
A Csaniseva letartóztatását követő kétszázadik napon Gatin összeomlott, elmondása szerint önmagát szidta, amiért hagyta, hogy felesége ilyen helyzetbe kerüljön.
„De néhány nap múlva hatalmas belső erőt éreztem – emlékezett vissza. – A válság egyszerűen elmúlt.”
Ennek ellenére, mint mondta, soha nem érzett félelmet vagy kétségbeesést.
„Egyetlen dolgot éreztem – mondta. – Határtalan szeretetet. A leveleiben azt írja, hogy mindezt csak azért viseli el, mert Isten hozott össze minket. A mi erőnk a szeretetünk.”
Kocsanova, a bebörtönzött tanár, Nyikita Tuskanov menyasszonya szinte ugyanezt mondta.
„A levelei sokat segítenek nekem – mondta. – A szerelmünk támogat engem és őt. Azt írja, hogy azt hitte, én leszek a gyenge pontja, hogy engem használhatnak fel arra, hogy nyomást gyakoroljanak rá, de végül kiderült, hogy csak a szerelmünk teszi lehetővé, hogy túléljük mindezt.”