Augusztusban több százan gyűltek össze, amikor egy orosz ortodox pap megáldotta a szovjet diktátor, Joszif Sztálin hatalmas emlékművét Velikije Luki városában. Andrej Ivanov volt rendőrtiszt és történész, akinek rokonait Sztálin idején meghurcolták, egyike volt azon keveseknek, akik tiltakoztak.
„Krisztus feltámadt!” – kiáltott fel Antonij, egy orosz pravoszláv pap, miközben szenteltvizet locsolt a szovjet diktátor, Joszif Sztálin új emlékművének talapzatára és az eseményre összegyűlt többtucatnyi emberre. „Valóban feltámadt!” – válaszolták a bámészkodók az ortodox hagyományoknak megfelelően.
De az 56 éves Andrej Ivanov számára, akinek családja a Sztálin alatt kivégzett vagy üldözött szovjet állampolgárok milliói közé tartozott, a Pszkov környéki Velikije Luki városában álló, nyolc méter magas Sztálin-emlékmű megáldása valami sokkal baljósabb dolog feltámadását jelentette.
„Sokat tudok a témáról – és nem a nacionalista volt kulturális miniszter, Vlagyimir Medinszkij néhány populista cikkének elolvasásának köszönhetően, és nem csak másodkézből származó beszámolókból – nyilatkozta a Szabad Európa North.Realities című műsorának. – Ez a téma közel áll a szívemhez. Rendkívül negatív véleményem van erről az emberről.”
A Sztálinnak állított hatalmas bronz emlékművet augusztus 15-én avatták fel ünnepélyesen a Pszkovi terület Velikije Luki nevű városában. Az alkotás magánterületen áll, a kiskereskedések és raktárak számára polcrendszereket gyártó Mikron gyár főkapuja előtt. A szobor Mihail Kraszilnyikov szobrászművész alkotása, és eredetileg a déli Volgográd városának szánta, amelyet korábban Sztálingrádnak hívtak, és ahol a második világháború egyik legjelentősebb csatája zajlott. Az ottani tisztviselők azonban elutasították a vitatott emlékművet. Kraszilnyikov négy éven át sikertelenül ajánlgatta Oroszország szinte minden régiójának.
Aztán jött Velikije Luki. A várost néha Észak kis Sztálingrádjaként is emlegetik, mert az ottani német erők 1943. január 16-án, közel két hónapos bekerítés és ostrom után adták meg magukat a Vörös Hadseregnek.
Andrej Ivanov volt rendőrtiszt tiltakozott a nyolcméteres Sztálin-szobor felállítása ellen, mondván, hogy „zsarnoknak, gyilkosnak” tartja a diktátort
Vlagyimir Putyin orosz elnök alatt rehabilitálták Sztálin imázsát, az állami média és olyan tisztviselők, mint Medinszkij, a diktátor állítólagos vezetői képességeit és a náci Németország elleni harc során tanúsított rátermettségét dicsérik.
„Mindössze húsz-harminc év alatt elértük azt, amit a civilizált Nyugat több mint egy évszázad alatt sem tudott” – jelentette ki Jurij Nazarov színész a Moszkovszkij Komszomolec bulvárlap beszámolója szerint a szoboravatáson Velikije Lukiban. Az ünnepség társrendezője Marija Sucsina színésznő volt, akinek nagyapját Sztálin alatt kivégezték.
„Számos új mártír”
Mivel Sztálin hívei nem vesznek tudomást arról a több millió szovjet állampolgárról, akiket uralma alatt meggyilkoltak, bebörtönöztek, deportáltak, száműztek és más módon üldöztek – valamint most is élő leszármazottaik, köztük Ivanov érzéseiről sem –, több mint száz emlékművet és mellszobrot állítottak neki, többségüket a 2005 óta eltelt években. A Levada Központ 2021-es felmérése szerint az oroszok 39 százaléka tartja Sztálint az orosz történelem „legkiemelkedőbb személyiségének”, 48 százalékuk pedig támogatja, hogy emlékműveket állítsanak neki.
A Mikron gyár igazgatóhelyettese, Vlagyimir Parsikov szerint „az emberek mindennap, amikor munkába érkeztek, kifejezték a vágyukat, hogy szeretnének egy Sztálin-emlékművet látni”.
Az ünnepségen Antonij atya elismerte, hogy az orosz ortodox egyház nagyon szenvedett Sztálin alatt, templomok ezreit rombolták le, papok ezreit végezték ki.
Andrej Ivanov egyedül a város egyik központi terén, kezében egy Sztálin-ellenes táblával, amelyen Alekszandr Galics szovjet bárd és disszidens költő szövegei állnak
„De ennek köszönhetően számos új mártírunk van, akikhez most imádkozunk, és akik most segítenek nekünk az életünkben” – mondta. A regionális egyházi hatóságok gyorsan kiadtak egy közleményt, amelyben közölték, hogy Antonij atya részvétele az eseményen „engedély nélkül” történt, és hogy belső vizsgálatot indítottak a megjegyzéseivel kapcsolatban.
„Tettei és kijelentései nem tükrözik a szent Orosz Ortodox Egyház álláspontját, személyes nézetei és meggyőződései” – áll az egyház közleményében.
„Tennem kellett valamit”
A közeli Novoszokolnyiki település lakosa, Ivanov azért utazott Velikije Lukiba, hogy tiltakozását fejezze ki a diktátor dicsőítése ellen. Egyedül állt a város központi terén, kezében egy Sztálin-ellenes táblával, amelyen Alekszandr Galics szovjet énekes és disszidens költő szövegei voltak.
„Amikor a közösségi médiában olvastam az avatásról szóló bejelentést, tudtam, hogy tennem kell valamit” – mondta.
Ivanov, aki el akarta kerülni a rendezvényen a sztálinistákkal való konfrontációt és a hatóságok provokációit, egyszemélyes sztrájkőrséget tartott a központi téren, amelyet Konsztantyin Rokosszovszkij marsallról neveztek el, akit Sztálin a harmincas években letartóztatott és megkínzott, de szabadulása után a Velikije Luki környéki csatában a szovjet erők parancsnoka volt.
Andrej Ivanov azt mondja, hogy augusztus 15-i tiltakozását „nemcsak az emlékmű, hanem az ukrajnai háború elleni tiltakozásnak is tekinti”
Ivanovnak nem ez volt az első, Putyin alatt elkövetett rendszerellenes fellépése. Miután több mint húsz évig szolgált a rendőrségnél, 2015-ben nyugdíjba vonult. Később a liberális Jabloko párt regionális törvényhozója lett. Az elmúlt években jogi tanácsadóként dolgozott az OVD-Info-projektnek, amely az oroszországi rendőri tevékenységet és túlkapásokat figyeli. Amióta Oroszország 2022 februárjában megkezdte teljes körű invázióját Ukrajnában, Ivanov több háborúellenes tüntetésen is részt vett.
Elmondása szerint augusztus 15-i tiltakozását „nemcsak az emlékmű, hanem a háború elleni tiltakozásnak is” tekinti.
Ivanov elmondta, hogy szerinte a szobrot elsősorban azért állították fel, mert a gyár „katonai megrendelésre” dolgozik támogatva a háborút.
„Ez egyben a hatalom iránti tisztelet demonstrációja is – tette hozzá –, egyfajta garancia a vállalat prosperálására és a további állami megrendelések, köztük a védelmi megrendelések megszerzésére.”
Ivanov felidézte, hogy amikor a hetvenes években iskolába járt, nagyon keveset hallott Sztálinról tanáraitól és szüleitől.
„Csak a saját rokonaim történetét ismertem, akiket meghurcoltak” – tette hozzá, és kifejtette, hogy ma már „zsarnoknak, gyilkosnak, tekintélyelvűnek” látja Sztálint.